velikost souboru: 393 MB (412 370 944 bajtů)
Zkoušíš naši trpělivost.
- Co se stalo… - …už nejde odčinit.
To říkáte pořád.
Ale já Doyla potřebuju. Můžete vrátit čas, už jste to udělali. Přivést ho zpátky.
Za jakým účelem? Vymazat jeho vznešenou smrt?
- Nenaplnit jeho vykoupení? - Pokud to znamená, že bude žít.
- Nemůže, tak jako ty. - Dělej to, co ostatní.
Je to můj přítel.
Jestli je to tak, vždycky bude.
- Ale to nemá žádné důsledky. - Vypukne válka.
Už za námi nechoď s takovými osobními záležitostmi.
Je tu jeden následek, který bude mít dopad, dokonce i podle vašich šlechetných měřítek.
Doyle byl můj kontakt s Vyššími Silami.
Bez jeho vizí? Mám bojovat naslepo?
Všechno se brzy vyjasní.
Za každé dveře, které se zavřou, se jedny otevřou.
A za každé, které se otevřou…
- Co hledáš? - Nic.
Doylův hrnek na kávu.
Doyle neměl svůj hrnek na kávu.
Nemyslíš, že měl mít?
Nevím, myslím, že bych se cítila líp,
kdybych měla něco hmatatelného na památku, co tu po sobě zanechal.
Nějaký důkaz, že tu byl. Ale nic tu není.
Je to skoro…
- Skoro jako by nikdy… - Cordelie.
Běž pryč.
- Co? - Já myslím... z kanceláře.
Vezmi si den volna. Běž a trochu žij. Já to tady zvládnu.
Nemysli si, že nevím, co děláš, Angele.
- Co dělám? - Snažíš se mě dostat pryč.
- Uzavřít se do sebe. - To není…
Dobře, mám pro vás novinky, pane Zadumaný. Jsme všechno, co teď máme.
Možná nerad sdílíš svůj žal s jinými, ale to je normální, zdravý způsob, jak se smířit s něčí ztrátou.
Já nikam nejdu, tak si na to zvykej. Zůstanu přímo tady.
Ups, musím jít.
Konkurz na reklamu. Kdyby to nebylo celostátní, zrušila bych to…
- Dobře, když se na to necítíš, nikam nechoď. Zůstaň tady. - Změna psychologie, jak roztomilé.
- Neboj, já jdu. - Já ne…
- Ale nic si nemysli. Já se vrátím. - Jasně.
Sakra, vyděsila jsi mě!
Já vyděsila tebe? Podívej se někdy do zrcadla.
Jakmile budu mít šanci.
To jsi ty, že jo?
Jsi ten chlápek, ten… ten upír s duší.
- Jsem Angel. - Jo. Musíš mi pomoct.
Prosím. Teda, to je to, co děláš, ne? Pomáháš bezmocným.
Chráníš ty… ty… jak jim to říkáte? Bezmocné?
- Tak nějak. - Chceš, abych zůstala?
- To je dobrý. - Zlom vaz.
- Prosím? - Cítím tu trochu nervozity…
- Malá rada, představ si všechny... - Ve spodním prádle?
Chtěl jsem říct mrtvé, ale jo, jestli ta věc se spodním prádlem u tebe funguje…
Tak...
- Co je to za problém? - Říkej mi Barney.
Za prvé, musíš vědět, než dojde k nějakému nedorozumění...
...že jsem démon.
- Oceňuji upřímnost. - Za druhé, je 3:45 odpoledne.
Takže jestli jsi upír, proč nejsi ve své rakvi?
V rakvi? Nesnáším ten stereotyp.
- Jsi démon a nevíš nic o upírech? - Jenom co jsem viděl v televizi.
Upíři nespí v rakvích. To je mylná představa...
...vytvořená literárními nádeníky a hloupými médii.
Vlastně, víš, můžeme a pohybujeme se i během dne, ale musíme se vyhýbat přímému slunečnímu světlu. Chápeš?
Chápu. Promiň. Nechtěl jsem se dotknout bolavého místa.
Dobrá. Zkusíme to, jakmile budete připravená.
Akce!
Podívej se na tu skvrnu od vína na mé košili! Nemůžu se přece setkat s tvými přáteli, když vypadám takhle!
Neboj se, zlato, s touhle extra silou skvrna-je-pryč to není problém!
- Extra síla skvrna-je-pryč? - Jo.
Jo! Teď je skvrna-je-pryč efektivnější v odstraňování…
…nepoddajných… skvrn od krve, vína.
A dokonce i od trávy.
Podívej!
Jen to nasprejuješ.
A zatřeš.
A za chvíli...
...je skvrna pryč.
Je úplně pryč.
- Bezva, to bylo… - Dobrý. To bylo dobrý.
- Dobrý. - Moc hezké.
Ale myslím, že to, co tady hledáme, je trochu víc …
- Veselejší? - Jo! Veselejší.
- Víc nadšení, že skvrna je pryč. - Jo! Protože skvrny jsou obvykle, vždyť víte…
- Nejsou dobré. - Přesně.
- Jo. Správně. - Omlouvám se.
To je zajímavá volba. Zkusíme to znova. Začněme od…
- Skvrna-je-pryč je efektivnější. - Jo.
Teď je Skvrna-je-ugh…
je…
efektivnější…
Skvrna od trávy!
- Ok, hezké. - Pěkné. Děkujeme vám.
Dáme vám vědět.
- Kdo tě loví? - Nevím. Ale ať je to kdokoliv...
...je nezastavitelný. Jako stroj.
Je mi v patách už několik států, už od Phoenixu.
Zkusil jsem všechny způsoby, jak ho setřást, ale pořád pokračuje.
Proč si myslíš, že ti chce ublížit?
Nemyslím, že by mě stopoval, aby mi řekl, že jsem vyhrál v Publishers Clearing House.
Je to vrah.
- Je to démon? - Mohl by.
Zná všechny putyky a skrýše. Zdá se, že kamkoli jdu...
...je vždycky krok nebo dva za mnou. Víš, je zázrak, že jsem mu tak dlouho utíkal.
Proč ty?
- Co tím myslíš? - Proč ty?
To je to, co říkám. Nejsem nic. Nejsem nikdo.
Jsem jenom chlápek, co se snaží protlouct světem. Nijak se neliším.
Podle mých zkušeností, když je někdo tak houževnatě pronásledován,
je to většinou proto, že pronásledovatel má na pronásledovaného velkou zlost.
Hej, nikdy jsem neřekl, že jsem skautík.
Jsem démon empatie. Umím číst emoce.
Dává mi to značnou výhodu v kartách, víš jak, Black Jack, poker, a je to taky dobrý v boji.
Takže jsi podváděl?
Radši tomu říkám využití svých schopností.
Hele, stejně, jsem démon. Jsem zlej.
Ale nejsem, však ty víš… zlo.
A ty si neumíš představit nikoho, kdo by proti tobě něco měl?
Nikoho! Ale jak vždycky říká můj děda: nemůžeš se líbit každému.
Takže mi pomůžeš?
Ahoj.
Všechno v pořádku?
Cordelie, to bylo... víš, myslím, že se vzpamatováváš z bolesti.
- A pleteš si naše přátelství s něčím víc. - Nic jsem necítila.
- Cítil jsi něco? - Ne. Vidíš, to je to, co se ti snažím…
To znamená, že to pořád mám! Sakra, nemůžu uvěřit, že mi to udělal!
- Kdo ti co udělal? - Doyle.
Já myslela, že ten polibek něco znamenal a on zatím…
...využil tu chvíli, aby to přenesl na mě. Proč to nemohla být mononukleóza nebo opar?
Neprosila jsem se o tuhle zodpovědnost, ne jako lidé, kteří musí zůstat mrtví.
Nemám za co pykat.
Jestli vědí, co je pro ně dobré, Vyšší síly radši zůstanou mimo mou hlavu.
Vyšší síly.
- Mělas vizi? - Ježiši. Haló!
A hádej co! Víš, jak jsou bolestivé? Jo, jsou ještě mnohem horší.
Další dveře se otevřou.
- Tak ty jsi teď mé spojení se Silami? - Já nejsem ničí spojení s nikým.
Úplně jsem ztratila kontrolu nad nervy, když jsem dostala tu hloupou vizi.
A nejsem si jistá, ale myslím, že jsem trochu slintala během první zkoušky...
- ...co jsem za poslední týdny měla. - Co to bylo?
Ah, Skvrna-je-pryč, celostátní – nic míň. Už mi asi nikdy nezavolají.
- Vize! Co jsi v ní viděla! - Kdo ví. Byla to věc.
- Věc? - Ošklivá šedá hrudkovitá věc.
- Co na tom sejde? - Sejde na tom, že jestli jsi to viděla ve vizi, může to být ošklivá šedá hrudkovitá nebezpečná věc!
To mě nezajímá. Nechci to v sobě. A jestli polibek je jediný způsob,
jak to ze sebe dostat, políbím každou zatracenou žábu v tomhle království.
Promiňte, myslel jsem, že slyším hlasy.
Barney, pamatuješ na mou kolegyni Cor--
--delii?
Možná ne každou žábu.
Bože, musím říct, že se mi líbí způsob, jakým jednáte se svými klienty!
Promiňte.
- On je klient? - Zřejmě po něm někdo nebo něco jde.
- Ta ošklivá, šedá hrudkovitá věc? - To řekni ty mě.
Zkus to nakreslit. Mezitím se bude Barney cítit asi bezpečněji dole.
Pohlídej ho, dokud se nevrátím.
- Kam jdeš? - Do jeho bytu.
Myslí si, že tamto ví, kde žije.
A ovládej se. Nechci vás dva pak najít stulené na pohovce.
Ahoj, Angele.
Wesley.
- Vsadím se, že sis myslel, že už mě nikdy neuvidíš. - Abych řekl pravdu, tak jako tak jsem na to moc nemyslel. Co jsi?
Já jsem ten, kdo tady klade otázky. Asi bych tě měl varovat,
že jeden nečekaný pohyb a budu nucen…
Jasně.
Na co ses to ptal?
Zajímavý vzhled. Motorkář.
Rada pozorovatelů zkouší novou image?
Vlastně už pro Radu nepracuju.
Došel jsem k závěru, že mám větší cenu, když pracuju sám.
- Vyhodili tě? - Těžko.
S Buffyinou nechutí poslouchat příkazy Rady,
tady prostě není pro Pozorovatele příležitost.
A tak jsem se stal potulným lovcem démonů.
- Jsi lovec démonů? - POTULNÝ lovec démonů. Ano.
A právě jsem na stopě jednomu pořádnému prevítovi.
- Tak doufám, že se mi nebudeš plést do cesty. - Zpomal, tygře.
Myslím, že možná děláš chybu. Jestli mluvíme o tom stejném démonovi, tak mě se zdá docela neškodný.
Nechává za sebou spoustu těl, lidských i démoních, všechny zmrzačené.
- Zmrzačené? - Každá z obětí měla nějaké zvláštní schopnosti.
Telepatii, jedovatý jazyk, léčivé ruce.
Každý fyzický zdroj jejich síly byl z jejich těla vytržen, vydloubnut, vyrván.
- Sbírá síly? - Za jakým účelem, to můžu jenom hádat.
Ten démon vysekal už půlku kontinentu.
Honím ho už od Phoenixu. Vypadá věrohodně, co?
- Docela neškodný, červená kůže. - Neškodný? Naopak spíš pořádně ohavný a mocný.
Spíš žluto-zelený.
A zdá se, že vylučuje nějaký druh slizké žluté tekutiny.
Něco jako tohle?
Slyšel jsem, že kreslení může být dobrá terapie během období smutku.
- Co? - Já. Omlouvám se.
Ale nemůžu necítit tvou bolest.
Ztratilas někoho velmi blízkého, že?
- Angel ti to řekl? - Jsem empatik.
Cítím tvé emoce, když je cítíš ty.
- Je to dar mého druhu. - Vážně? Můj druh se řídím tím, že některé věci jsou soukromé.
Takže bys možná neměl bez zeptání strkat nos do pocitů cizích lidí.
Máš pravdu. Omlouvám se. Jenom se snažím konverzovat.
Počkej,
Barney. Omlouvám se.
Prostě jen právě procházím těžkým obdobím. Já jen…
Chybí ti tvůj přítel.
- Proč mi o něm něco neřekneš. - O Doylovi?
No, příliš pil a jeho vkus v oblékání byl jako řecká tragédie.
Ale někdy dokázal být vážně milý.
A tohle by se ti líbilo – byl poloviční démon. Tajemství, které přede mnou až do konce tajil.
Myslím, že to je ten důvod, proč byl někdy tak divně cítit.
Víš, trochu mi ho připomínáš.
Beru to jako kompliment.
To je on.
- Podívej, Barney. - To je ten, co po mě jde.
Barney, to je v pořádku.
Knihy jsou támhle.
Bože, Cordelie?
Angel se nezmínil... to je milé...
...překvapení.
- Nefungovalo to! - Ne?
Myslím, že to šlo podstatně lépe než minule.
Ne. Byl to jen takový experiment. Jen jsem zkoušela…
Wesley?
Co tady děláš? Pracuješ s Angelem?
Osamělý vlk jako já nikdy s nikým nepracuje. Jenom dovoluji Angelovi, aby mi asistoval.
- Páni. - Jsem teď potulný lovec démonů.
Páni.
Co je potulný démon?
Takže ty mi tady říkáš, že celou tu dobu mě tvůj přítel nelovil.
- Jenom lovil něco jiného, co lovilo mě? - Asi tak nějak.
- A to něco jiného mě loví, protože… - To chce ukrást tvou schopnost empatie.
Tu věc s cítěním citů?
- Jaký démon by tohle udělal jinému démonovi? - Kungai.
- Kungai? - Popis odpovídá.
Je asijského původu, velmi strašlivý.
Silná démoní rasa. Kungai má roh Tak.
Schopnost získat životní sílu svých protivníků.
- Měli jsme štěstí, že jsme vyvázli živí. - Já znám tyhle Kungai.
Jsou to, jsou to vrazi. Jsou neústupní.
- Musíš se té věci zbavit, než mě to najde. - Pracuju na tom.
Nejdřív to musím najít.
Počkej. Je z Asie.
Dneska jsem ho sledoval přes asijskou část města, severně odtud.
- To je Korejská čtvrť. - Je pravděpodobné, že se schovává někde tam.
- Tak tam začnu hledat. - Nemyslíš začneme?
- Pracuju sám, Wesley. - Jdi do háje.
Ten démon je můj! Angele!
Já vím, jak ho sledovat. Beze mě na své straně ho nechytíš!
Měl jsem někoho na své straně.
Teď je mrtvý.
Nedopustím, aby se to stalo znova. Pracuju sám.
- Ani nevíš, kde začít hledat! - Mám docela dobrý nápad.
Jo.
Dobře.
- Jsi v pořádku, Wesley? - Ne. Tyhle kalhoty mají tendence jednomu odřít…
...nohy.
Kungai? To si snad děláš srandu, Angele! Ti děsí i řeholníky.
Nebude ti vadit, když se tu porozhlídnu, že ne, Soone?
Nemůžeš sem jen tak přijít a děsit naše zákazníky.
Promiň, chápu, že obchody se musí hýbat.
Je vzadu.
Ukaž mi ho.
Hej, nevíš, kde dělají Shiatsu masáže?
Hele, to je docela hezké.
- Co to je? - Já nevím.
Já nevím. Nevím!
Jsi rozrušená.
To je ten strašidelný talent, co máš. Jen se na mě podíváš...
...jak skřípu zuby, vzdychám a reptám a víš, že jsem rozrušená!?
- Úžasné! - Je to taky dobrý na cítění sarkasmu.
- Můžu nějak pomoct? - Ne, pokud mi nedokážeš vysvětlit,
proč mám trpět migrénami, které mi tříští hlavu.
A dostávat vize tak nejasné, že by potřebovaly opatřit titulky.
Co tím myslíš - vize?
Ten můj přítel, Doyle. Míval takové záblesky v mozku. Zprávy od Vyšších sil.
Vyšší Síly. Vize různých typů.
Lidé v potížích, věci, které můžou způsobit potíže.
Místo, kde budou nějaké problémy.
- A tvůj přítel ti tohle malé dědictví nechal? - Tohle mu nikdy nezapomenu.
Co? Že tě vybral?
Že ti svěřil tuhle obrovskou zodpovědnost?
Že věřil, že ty jsi ten jediný člověk hodný...
...tohohle vzácného a důležitého daru?
Zmínila jsem se o slintání?
Mám pocit, že Doyle neměl zrovna hodně majetku.
Ne. Ne, to neměl.
Zdá se, že ti dal tu nejhodnotnější věc, jakou měl.
On umírá.
Doufám, že máš rád kafe černé, protože jediné mléko, které má šéf v ledničce...
- ...je O pozitivní. - Černé je v pohodě.
To jsem já.
Jasně, že mám roh Kungai. Je na bezpečném místě.
Ale poslouchej.
Myslím, že mám něco ještě lepšího.
Je dost silná a trochu neohrabaná. Neměla bych vařit takhle staromódně.
Jsem spíš „překapávaná“ holka. Promiň.
Jo, to jsi.
- Cože? - Promiň. Jak patetické. Opravdu.
No, díky za tenhle pohled, pane Emocionální radar!
- Kolik je ti? - Do toho ti nic není.
Dvacet a něco.. S tvou hlavou v oblacích...
...a nohama, hm... boty si nemůžeš dovolit?
Celá zaujatá jen sebou, plná lítosti.
Chudáčku. Chudák malá Cordelie se svými falešnými představami o svém herectví.
- Falešnými představami? - Snad sis vážně nemyslela, že bys mohla uspět?
- Jsi příšerná herečka. - Nikdy jsi mě neviděl.
- Jak to můžeš vědět? - Protože ty to víš. Cítíš to.
Celé tvé já mi to právě teď šeptá.
Mě naopak bys měla obdivovat. Já jsem skvělý herec.
Blázne.
Nerada slyšíš pravdu. Není divu, že ti tvůj přítel neřekl o své démoní půlce.
Nevíš nic o mně ani o Doylovi.
Vím, žes ho nechala zemřít.
- To není pravda! - Ne. Ale zdá se to pravdivé, že jo?
Smíchané se vší tou bolestí a zármutkem. Zdravý kus viny. Otravná myšlenka,
žes ho možná mohla nějak zachránit. Kdybys k němu byla jenom trochu milejší.
Kdybys trochu snížila hradby kolem sebe.
Kdyby ses jenom na jednu mimořádnou...
...chvíli starala o někoho jiného než o sebe.
- Nech mě! - Sklapni.
Takže ty nenávidíš svůj dar, své vize?
Asi bys moc ráda vytrhla ty pěkné malé oči ze své hlavy. Já bych určitě rád.
- Neznám tvůj jazyk. - Já ano.
Aspoň doufám, že rozeznám nářečí.
No, tak to je dobře, že ses objevil.
- Nemyslel jsem, že ta rána, co jsem mu dal, je smrtelná. - Nebyl to šíp. Podívej na jeho hlavu.
Jeho roh Tak je ulomený.
Neprobodnut. Ne roh.
Myslím, že se nám snaží říct, že jeho roh byl ukraden.
To je jasné. Otázka je kým.
Dobrej teror! Cítím to. Nemáš ponětí, jaký je to nával.
Nech to přicházet!
Roh byl odňat.
Říká, že jeho roh vzali na něco… Klu-(klick)-ka. To slovo neznám.
Ano. Ryba. Ryba zemře.
Ne ryba. Víc. Říká, že jich zemře víc.
- Jo, dobře. Jak? Kdo to udělá? - Trpělivost.
On umírá a já nemluvím plynně.
Počkej! Mám vizi!
Démon! Hrůzostrašný, malý… ty! Jsi to určitě ty!
- Ve velké, velké… - Nebezpečí?
Bolesti.
Vážně ti nechci ublížit. Modřiny sníží cenu.
Pomoc!
Ale ne zas tak moc.
Kousek třešně? Praštit třešeň?
Ale ne. Bože!
Zastavit. Zastavit démona!
Červený. Srdce. Čtenář?
Snažil se popsat svého vraha.
Červený, srdce, čtenář?
Démon empatie.
Barney.
To je moc komplikované. Co kdybychom jenom vydloubli oči a tělo zahodili?
Dostaneme nejmíň o tisíc víc, když budou oči věštkyně neporušené, tak to nesnižuj.
Fajn.
- Neměl bys spisovat cikánská těla? - Jo jo, cokoli.
Cordelie!
- Je to celé moje vina. - Oba jsme ji tu nechali.
Nikdo z nás nemohl vědět…
Já to měl vědět! Celou tu dobu jsem honil špatného démona!
- Jestli se kvůli mně něco stane Cordelii! - Cordelii se nic nestane! To nedovolím.
Kdyby tě to zajímalo, hledám klíč! Kdykoliv se zapoj!
Jsem blázen!
Rada měla pravdu, když mě vyhodili.
Jo, vyrazili mě.
Měl jsem dvě... dvě přemožitelky jako pozorovatel.
Jedna se dala na stranu temna a teď je v komatu a ta druhá nespolupracovala.
Vyhodit mě? Překvapuje mě, že mi neusekli hlavu!
Jsem na nic.
Blázen.
- Pěkně ufňukaný, velký… - Ošklivá šedá hrudkovitá věc!
Jo, jsem šklivá šedá hrudkovitá věc! Co?
To znám! Je to socha Van Giesena, Dívka s urnou.
Cordelie tohle viděla ve své vizi. Může nám to říct, kam ji Barney vzal.
Takže když zjistíme, kde je socha, zjistíme, kde je Cordelie.
- A ty ji můžeš jít zachránit. - My ji můžeme jít zachránit.
Wesley, potřebuji tvou pomoc. Kungai říkal, že Barney ten roh na něco potřebuje.
Klu(klick)ka.
Jsi jediný v téhle místnosti, kdo to může přeložit. Jsi se mnou?
Dobře.
Mám to.
Van Giesonova Dívka s urnou byla prodána hotelu Ramsey Chin v 82.
Odtud do San Diega je 12 těchhle hotelů. Musí to být jeden z nich.
Pořád hledám slovo Klu(klick)ka,
které se překládá jako Volání. Těžko říct, co to znamená.
Ceny. Volání – volání, ceny.
Jo! Už vím, co je Klu(klick)ka.
- Co? - Aukce.
Prodáno! Za 20 000 číslu 118, zahalenému muži v prostřední řadě.
Dobrý obchod, pane. Právě jste se stal majitelem pravého rohu Tak.
Bodněte s ním své nepřátele a vysaje to z nich život.
Moc brát životní sílu je investice do klidu duše.
Dále číslo 32.
Jsme šťastní, že to tu dnes máme.
Je to vzácný a krásný nález.
Vážně nejsem vědma. Měla jsem jen jednu vizi.
A jsem si skoro jistá, že jsem jen něco špatného snědla.
Kouzelné oči věštkyně!
Vaše vlastní spojení s Vyššími silami, přátelé!
Možnosti jsou nekonečné! Nechte si dívku jako otrokyni.
Hlavu jako trofej nebo si prostě jen nechte oči.
V každém případě...
...unikátní psychologická přípravu. Lepší už to být nemůže!
Začněme aukci na 2 000. Slyším 2000?
A 2000! Slyším 2005?
A 2005! Slyším 3000?
Je to 11 000. 11 000 poprvé, podruhé!
Nemusím zdůrazňovat, jak vzácný objev to je.
11 000. Zůstáváme na krásných 10.
Slyším 10? 10,000?
10 000, slyším 10?
12 000!
12 000 tamhle od gentlemana.
13 000? 13 000?
Zůstáváme na 12 000?
Hotel Ramsey v L.A. nedávno malovali.
Van Giesenova socha bývala v hale.
11 000.
11 000 poprvé. Podruhé.
Hej! Víš, že platíš dvakrát za šedý zákal?
Tyhle oči jsou bezvadné dokonce i bez těch hloupých vizí. To se na víc nevzmůžete?
12 000 támhle od gentlemana.
Slyšel jsem 13? 13 000?
- Jdeme na 12,000-- - Víte, co tyhle oči dokážou?
Umí vidět věci jako nebezpečí...
...démony a ukryté poklady!
13 000? Slyším...
No tak! Trochu odvahy! Bělouši tady všude kolem přešlapují.
Chcete je snad nechat vyhrát?
14.
15.
16, 17.
- Vy rozhodujete. - 18.
19.
20 000 od pána uprostřed.
Poprvé, podruhé...
30 000!
Prodáno za 30 000 milé právničce...
...z Wolfram & Hart.
- Jsem si jistý, že vaši lidé budou s koupí spokojeni. - Tělo nebudeme potřebovat.
Mí zaměstnavatelé mne požádali, aby byly oči vyňaty.
No, vynímání je velmi delikátní proces.
Riskujeme, že poškodíme dar.
- To vás bude stát 1000 navíc. - Prosím vás! Vynímání je vždy v ceně!
- Ne s očima vědmy! - O tom jsem ještě neslyšela.
Na trhu taky ještě nikdy ¨ nebyla taková věc.
Tisíc navíc nebo si ji vezmete, tak jak je.
- Tak do toho. - Dobrá tedy.
Dej mi extraktor.
Ale... chci to udělat sám. Víte jak...
- Prosil bych vás o to. - Hanku, nebuď trapný.
Předej mi to!
- Kongresový sál? - Jdeme pozdě.
- Kde je aukce? - Omlouvám se, ale žádné aukce tu nemáme.
Kde to je ?
Je to, je to v tulipánové místnosti. Tudy!
Teď buď hodná holka a drž. Jenom to bude hodně bolet.
Socha tu není!
Jako vždycky! O krok pozadu.
Máte číslo?
Hanku, kůl.
Vem Cordelii!
Jsi v pořádku?
Do toho mám daleko.
Správně. Zápěstí.
Wesley, no tak!
Dobrá. Vypadněme odsud.
Pojď za mnou!
Ty!
Vraždíš nevinné dívky, co?
Budu tě mlátit, dokud nebudeš kousíček od smrti.
A pak odstraním i ten kousíček!
Naše zboží bylo právě staženo z trhu.
Můžete třikrát hádat kým.
Zkus ten pocit, hade!
Ani na chvíli jsem nezapochybovala, že mě najdete.
No, měl jsem štěstí. Měl jsem na své straně potulného lovce démonů.
Bylo mi potěšením.
Ne, že by neměl přijít. Byl strašné, ďábelské monstrum.
- Zabil hodně lidí. - Ošklivě zohavil jejich těla.
Navíc mě začal nabízet za mizerných 2000 dolarů!
Tohle zarámuju jako připomínku toho, že mi to zachránilo život.
A toho, že něco z Doyla je pořád s námi v kanceláři.
No, už budu muset jít.
Kdo ví, Angele, kdy se naše cesty zase zkříží.
Wesley.
- Už víš, kam zamíříš? - To my, potulní lovci démonů, víme jen zřídka.
Kdekoli se skrývají démoni, kdekoli síly temnoty ohrožují lidi...
- ...tam budu. - Tak jo.
Ozvi se.
Ano.
Ozvu.
Ale teď mě všude číhající démoni nutí jít dál.
Tak... já jdu.
- Dej na sebe pozor! - Jo.
Žádný odpočinek pro bezbožné válečníky.
Skrz bouři a déšť, teplo... Through storm and rain, heat...
...hlad...
...velký, bolestivý, hlodající hlad...
- ...já jdu. - Snídani?
Myslel jsem si to.
Jeden z požitků téhle práce. Po celonočním boji s číhajícími zloduchy dostaneme vajíčka.
- Toast? - Prosím.
Jsem vyhládlá. Je dobrý kuchař na někoho, kdo je na tekuté stravě.
Vážně vynikající.
Neříkal jsi něco o toastu?
Subtitles by Dawnie Correction made by Lena www.buffy-angel.org