velikost souboru: 349 MB (366 878 720 bajtů)
Ahoj Lauro. Diego.
- Začněme konzumovat studené věci. - Skvěle.
- Zvládnete se zabavit sami? - Viděla jsi mě někdy na párty?
- Ahoj, bavíš se? - Jasně.
- Jasně, tohle je… - Tvoje představa pekla.
No, vlastně, v pekle máš tendenci znát hodně lidí.
- Ne, skvěle se bavím. - Jo?
- Mám ti přinést nějakou krev nebo něco? - Ne, v pohodě.
Přišel Steve Paymer, věřil bys tomu?
Bratr Davida Paymera. Steve.
Steve!
Omlouvám se.
Potřebuju se zchladit. Cordelie rozhodně ví, jak se postarat o zábavu.
Tyhle Mini Reubens, s kyselým zelím uprostřed...
...který šílený génius je přivedl na svět?
Co třeba aby dva hloubaví lovci démonů začali balit nějaké slečny?
- Čau. - Čau--
- Hezký svetr, ručně pletený? - Rozhodně ne mnou.
- Já, nemyslela jsem… Myslela jsem, že je to hezký svetr. - Dobře, vyřídím to té osobě...
...co ho pletla. Teda, udělal bych to, kdybych věděl, kdo to byl.
Ale nevím.
Takže to asi nevyřídím nikomu, že ne?
Ou.
Diego! Obleč ty kalhoty!
Takže se svým magisterským titulem z umění jsem byla schopná si zařídit svůj vlastní podnik.
Pouliční prodávání sendvičů z vozíku.
Jo, vidím hodně oblečení při svém povolání.
Takže si říkám, že si tříbím vkus.
To dává smysl.
Tuhle miluju.
Chtěl bys tancovat?
Já netancuju.
Ahoj, Denisi.
Jak se vede?
Pořád mrtvý?
Ten pocit znám.
Panebože!
Ahoj.
Dobré ráno. Máme kafe?
Je pořád nepomleté. Myslela jsem, že objednávám mleté.
Možná bys ho mohl pomlít svou upíří silou.
Jenom rozdrť ten sáček.
Rozdrť ho.
- Vážně, skvělá párty, včera. - Jsem tak ráda, žes přišel.
Víš, jaké jsou večírky. Pořád se bojíš, aby někdo nevysál z pokoje energii...
...jako velká černá díra nudného zoufalství. Ale tys byl… v sevření.
Nebyl jsem… nudný?
Býval jsi osobnost. Nikdy jsi nebyl na večírku? V dávných dobách se lidé nescházeli?
Mluvil jsem s lidmi.
- S Laurou. - Laura myslela, že tě odpuzuje.
- Musela jsem jí říct, žes byl odmítnut. - Neodpuzovala mě.
Já, měl jsem vztahy s lidmi: kousnout a vyhýbat se.
- Je těžké to změnit. Navíc, nemůžu být moc blízko. Myslím, žen. - Můžeš být milý.
Teda, není to tak, že by tě Laura hodila na zem a strhala z tebe všechno tvé…
- No, vlastně, Laura… - Budu se víc snažit.
Pořád si myslím, že tichý, rezervovaný…
Nemyslíš, že mě to dělá tak nějak trochu cool?
- On byl víc cool. - Dobré ráno.
- Teď jsem v depresi. - Já se cítím skvěle.
- To bylo ale soirée, včera večer! - Jsem ráda, že si to aspoň někdo užil.
- Užil jsem si to. - Gala večírek.
Zvláště ty malé Reubensy a garnátové pečivo.
Předpokládám, že se tady nepovalují někde zbytky?
Nějaké zapomenuté garnátové pečivo?
- Jsi na mizině, že jo? - Angele, mužovy finance jsou jeho soukromá věc.
- Chceš práci? - Ach ano, prosím.
Podívej, nemám hodně, ale dokud jsi...
...užitečný, zasloužíš si plat.
- Nevím, co říct. - No, to je skvělé. Teď jsme doopravdy…
- Snížíš mi plat? - Ne.
Tým.
Nebudeš toho litovat.
Mám něco v oku.
Nebuď tak zženštilý. Drž mě.
- Podívej, proč jenom… - Drž mě!
- Cordelie!
Hnus. Fuj.
To je vše. Ééé.
- Cos viděla? - Ne jenom viděla, ale i cítila, jasné?
- Díky Doyle. - Někdo v potížích?
Já jsem...
- ...jsem připravený. - Půjdete do továrny na led.
- Je to na Páté, v centru města. - Co hledáme?
Tělo.
- Nemyslím, že by se tam dalo dostat tunely. - Takže řídím.
Jdu s tebou. Vydělám si na živobytí. A když jsme u toho živobytí, bylo by…
- Není v tom nájemné. - Dobře. Budu módní.
Pojďme.
Hej, buďte opatrní.
Ten kluk uhořel v továrně na led. Ta věc, co to udělala, tam může pořád být.
Nepodívala ses na ni?
Všechno, co jsem cítila, byl jeho strach. A jak mu explodovaly bulvy.
- Už jsem říkala, že nesnáším tuhle práci? - Budeme v kontaktu.
Až po vás, pane.
Jsme tady. Továrna na led Jerico.
- Šéfe, mohl bych… - Zůstaň tu.
Zůstat tady a počkat na tebe?
Kapitán Inferno, předpokládám.
Dost blízko. Nejsem rád blízko otevřeného ohně.
Jenže tys ho nespálil, že ne?
Kdo jsi?
Nejsem výřečný. Většinou nechávám konverzaci vést někoho jiného.
Ale jsem dobrý v prorážení tímto, skrz hlavy.
Říkají mi Tay.
- Nejsem z téhle dimenze. - Tak nějak jsem si to myslel.
Byl jsem poslán svým lidem, abych to zastavil. Proto jsem tu.
- Zastavil co? - Toho, co přináší chaos.
- Je to démon? - Víc než pouhý démon.
Je to nádoba čiré zloby.
Skoro to zničilo můj svět a teď je to ztraceno v tom vašem.
- Jak to můžu zabít? - To nebudeš schopen.
Je silnější než jeden muž.
Chcete-li ty a tví lidé žít, držte se od toho dál.
Říkal, že se jmenuje Tay. Vypadal dost roztřeseně.
Říkal, že ta věc přináší do našeho světa chaos a zkázu.
Tay. Mohl by to být Kovitch démon z Caucasu.
Není z naší dimenze.
- Musel do té naší přijít skrz portál. - Portál?
Teď mají i portály? Kdy zabudovali portály?
Nemáme už tak dost práce i bez pálících démoních monster?
Zjistíme, kdo je, odkud pochází, šéfe. Na to se můžeš spolehnout.
Wesley, přestaň lézt do zadku! Není to tak, že dostaneme přesčas.
- Ale měla jsem pravdu. - Chci taky vědět, jestli už tu byla podobná…
Zabití zpopelněním?
Podíváme se na to.
- Kam máš namířeno ty? - Do kanceláře oběti. Pracuje pro soukromou ochranku.
- Chci vědět, kdo ho zaměstnal. - OK.
- Co tu děláš? - Mohl bych ti položit stejnou otázku.
Pracuješ pro ně, že jo? Kolik ti platí, abys nás lovil?
Pracuju sám pro sebe a jsem tu, abych našel jeho vraha. Těžko zapomenout, co?
Uhořet zaživa. Znáš někoho, kdo takové věci dělá?
Ano.
Kde? Jak rychle?
Omlouváme se, ale číslo není spojeno jako vytočené. Prosíme zavěste a zkuste vytáčet znovu.
Angel Investigations. Pomáháme bezmocným.
Nenávidím ten mobil, cos mi dala. Měli jste štěstí?
Nevíme si rady s tím démonem, ale našli jsme...
...čtyři podobné zabití za posledních 11 měsíců.
Všichni muži, všichni spáleni skrz naskrz.
- Našel jsi to? - Jo.
- Jo. Není to to. Je to ona. - Holka co pálí?
Jsi v pořádku?
- Tebe--? - Jestli se o mě starala?
Jestli tě Carrie.
Carrie, ten film, víš?
Neslyším tě! Haló? Cordelie!
Musíš projíždět tunelem?
- Slyšíš mě? - Teď tě slyším.
- Jsi zpátky? - Víš, tyhle věci musely být stvořeny klasickým válečníkem.
Chci, abyste pokračovali s hledáním toho démona Taye.
Ví mnohem víc než říká. Myslím, že ona je tu na nějaké misi.
On může být klíč k tomu všemu.
- Jak… jak vypadá? - Dva vystupující hřbety na každé tváři,
vypadala inteligentně.
Byla tak nějak… atraktivní, na démona.
Kočka, jo? Hádám, že to je. Co to prskání?
Štramanda?
Co ta prskající vlastnost?
- Angele? - Já tě neslyším.
- Angele? - Cordelie--
- Promiňte, pane, potřebuji vaši pomoc. - O co jde?
- Sleduje mě nějaký muž. Mám strach, že by mi mohl ublížit. - Který muž? Kde je?
Ten v tom černém kabátě.
- Máme kód tři v přední galerii. - Rogere.
Kód tři.
Říkala, že má černý kabát.
Promiňte, madam.
A to nás přivádí k Monetově jedinečné...
...La music aux Tuileries, poprvé vystavené v roce 1863…
V levé části spodobnil autor sám sebe.
Ve středu najdeme francouzského básníka a kritika, Beaudelaira, umělcova přítele.
Beaudelaire, zajímavý člověk. Ve své básni Upír píše:
"Vy, kdož jste se do mého srdce dostali náhle jako nůž…"
On, velmi silně věřil, že síly temnoty obklopují lidstvo.
A někteří se dokonce domnívají, že jeho báseň je o skutečném upírovi.
Beaudelaire byl ve skutečnosti o něco vyšší a o moc opilejší než je vyobrazen zde.
Aha!
Radši ať je to triumfální aha,
protože se mi zdálo, že k Niemanovi přišly velké slevy.
Myslím, že jsem ho určil. Vigoriové z Oden Talu.
- Co odkud? - Z Oden Talu. Mužům se říká Vigoriové.
Mají čtyři různé hřbety na čelech, říká se o nich, že jsou divocí válečníci.
- A jejich ženy žijí jako jejich otrokyně. - To je stopa, Wesi!
Angel říkal, že Tay bude klíč. Nějaký způsob jak je najít ve městě?
Píše se tu, že muži jsou býložravci. Jedí tučnou dušenou zeleninu připravenou z hnijících rostlin a květin.
A musí jí denně spořádat polovinu své váhy.
Vau.
Takže hledáme něco jako největší hromadu kompostu v LA?
Ty. Jak?
- Člověk by byl v bezvědomí několik hodin. - Odpovím ti na tvé otázky, když ty odpovíš na ty mé.
- Ty jsi upír. - Mezi jinými.
- Kdo je Tay? Co chce? - Nemám na to čas.
- Pokud jsi nezabila toho muže v ledárně, kdo to byl? Někdo jako ty? - Proč si myslíš, že se s tebou budu bavit a nezraním tě?
Musím riskovat. Říkej si, že jsem staromódní, ale nemůžu dovolit turistům chodit kolem místních pochodní.
- Odejdi. Hned. Varuju tě. - Proč? Co se stane?
Zůstaň tam.
Musíme jít.
- Před čím utíkáte? - To se tě netýká.
- Nejsi jeden z nás. - Ne, ale myslím, že stejně zůstanu.
Má pravdu. To se tě netýká.
Ta zrádkyně i ti další jsou naši.
- Pokud víš, co je pro tebe dobré, neuděláš… - Tohle?
- Mají ji. Co se s ní stane? - Bude předělána.
Ne! Prosím, prosím! Nemusíte mi to dělat!
Podívej na ty ruce.
Ne! Ne! Budu hodná! Budu hodná! Slibuju! Nemusíte mi tohle dělat!
Proč to mluví, když to nikdo neposlouchá?
Prosím!
- Znovu to narostlo. - Nechte mě jít!
- Znovu to vyléčíme. - Vy bastardi!
Měla by sis to ovázat.
Ne!
Budeš se pak cítit o moc líp, uvidíš.
Tu ránu.
Proč to děláš? Myslela jsem, že upíři jsou zabijáci.
Jsou. Já byl proklet cikány.
- Proklet, abys pomáhal lidem? - Jo.
Cikáni mají divný smysl pro humor.
Řekneš mi o co jde?
Ta dívka je uprchlík. Pomáhala jsem jí utéct z našeho domova.
Kdybys nás nevyrušil…
Kdybych vám nepomohl, měli by vás teď obě.
Možná.
Proč ta dívka utekla?
- Měla být předělána. - Chtěli ji zabít?
Svým způsobem. Nepochopil bys to.
Zkus to.
V Oden Talu…
...jak říkáte osobnosti - vášně, pudy...
...sídlí v okolí místa, jemuž říkáme Ko.
A vaši pronásledovatelé vám je chtějí odebrat?
Ženám ano.
Když žena doroste do určitého věku, Ko začne kontrolovat její fyzickou a sexuální sílu.
Signalizuje dokonce kdy jsme vzrušené a potkaly jsme vhodného partnera.
- Ale když je to odstraněno… - Jste lépe ovladatelné.
Vezmeme si koho přikážou, sloužíme bez ptaní.
- Přestáváme snít. - Ale tys utekla.
Byla jsem první. Jsem Jhiera.
Jhiera z Oden Talu.
Naše rodina řídí celou dimenzi.
Hádám, že královská rodina neholduje tomu...
...portal-jumpingu a zachraňování uprchlíků, které provozuješ.
Lidem řekli, že jsem mrtvá. Ale ženy vědí.
Tady máme jméno, máme šanci se změnit. Ale je to těžké.
Když Ko jednou dozraje, dívky to nejsou schopny zvládnout…
...naši fyzickou energii.
Přicházíme do vašeho světa v horečce.
Proto ten led.
Ano.
Když jsem sem poprvé přišla… sama…
Myslela jsem, že umřu teplem… pod mou kůží.
A tví lidé?
Muži?
Někteří nedobrovolně podléhají Ko.
Snaží se přemoci. Nebylo to pro mě bezpečné,
dokud jsem nenašla zmrzlou vodu.
Dokud dokážu zůstat chladná…
Nejhorší bylo několik prvních měsíců.
Pak jsem začala kontrolovat svou sílu.
Jako včera v noci, když jsi mě spálila?
Chtěla jsem tě spálit. Myslela jsem, že jsi nepřítel.
- A co ten hlídač? Kdo ho spálil? - Chtěl se dotknout jedné z mých dívek. Byla to jeho chyba.
- Ale pravděpodobně jí nechtěl ublížit. - A dívka ho nemohla nezabít. Byla to nehoda.
A co ti další čtyři mrtví muži za poslední rok? Zabila je tvá děvčata?
- Jak to víš? Tys mě… - Ne, nesledoval jsem tě.
Ale když zpopelníš pár lidí, někdo si začne klást otázky.
Vím, o co se snažíš, a pomůžu ti,
když budu moct, ale nemůžeš zabíjet lidi v mém světě.
Jsem dcera krále, pane.
Krále, který slíbil štěstí a lepší svět pro každého.
Neobvinila jsem ho a neutekla pro své vlastní dobro.
Udělala jsem to, abych viděla, jak se jeho sliby plní pro všechny ženy Oden Talu.
Jestli pár lidí zemře, abych ochránila své lidi…
Ale mí lidé umírají. A je mou povinností je chránit.
Tak jim řekni, ať se mi klidí z cesty.
Počkej.
A ty taky. Nepotřebuju tvou pomoc.
Nejsem si jistá, jestli jsme sem měli chodit sami.
Možná jsme měli radši počkat na Angela.
Cordelie, teď, když jsem oficiálně v Angelových službách, cítím, že je třeba být iniciativní a konat.
Nemůžeme se jen poflakovat kolem. Podívej! Nancyina spodnička!
Jsou vážně vzácné. Byly pojmenovány po Nancy Mitford, autorce.
Kvůli její lásce k… Dobře.
- Popojedem. - Zajímalo by mě, jak najdeme místo, kde mají kompost.
Neříkal jsem, že půjdeme po čichu?
Počkej!
Počkej. Teď jsem si jistá, že jsme sem neměli chodit. Smrdí to tu jak podělaná kytka.
Portál se za chvíli otevře a jen na krátký čas.
Když se čáry ustálí, musíme se okamžitě dostat do vstupu.
Zavedete to tam a ujistíte se, že se tam rychle dostane.
A vrátíte se k nám.
Máme toho v téhle dimenzi hodně na práci.
Teď nemůžu jít domů.
Chtělo by to?
- Chtělo by to jít domů? - Je to šťastné, že to jde.
Jakmile řeknete.
A necítíš se teď lépe?
- Tento měsíc jsme uzdravili dvě. Měli bychom… - To nic neznamená.
Neskončí to, dokud nenajdeme Jhieru.
Jhiera. Skvěle. Zrovna, když potřebuju umělecké oko bohyně.
Kde jsou dívky?
I tobě na maz de. Jsou přesně tam, kdes je nechala.
Jsi v pořádku? Vypadáš vytočeně.
- Jak jim to jde? - Ochlazují se.
Sestřičky jsou v pohodě. Poznámka.
Řekneš mi, co se děje?
- Sebrali dívku, se kterou jsem se měla setkat. - To je hrůza.
Zanedlouho nás najdou. Musíme se odsud dostat, jakmile to bude možné.
Dívky nejsou připravené. Potřebují úplnou izolaci.
A nízkou teplotu, dokud neuzrají, aby se mohly porvat s tímhle světem.
- Tak je přestěhuji někam jinam. - Můj šaman má místo někde v poušti.
Nikdy neodmítne spoře oděné dívky v nesnázích. Z jakékoli dimenze.
Víš, chtěl bych, abys mě nechala zapracovat na tvé čáře štěstí.
- Jestli je tak důvěryhodný, jak říkáš, půjdeme k němu. - Je to dobrý člověk.
Tak mu zavolej.
Jestli nás přijme, odejdeme hned ráno.
- Pořád žádná odpověď. - Vsadím se, že zapomněl tu věc zapnout.
Člověk by myslel, že někdo, kdo dokáže ovládat starodávný malý luk Scythian, zvládne i mobilní telefon.
- Tak, co teď? - Předpokládám, že zamíříme zpátky a zkusíme najít Angela.
Dobře. Běž první, přikrčený a pomalu!
Ne! Schovej se, schovej se!
Pane.
- Myslím, že jsme je našli. - Kde?
Pracovník z ledárny mi řekl, že nedávno začal dodávat dvě tuny ledu týdně, na tuhle adresu.
Shromáždi muže. Musí být připraveni popravit princeznu a všechny je ořezat.
Co děláš? Nás skoro spálili skrz naskrz.
A ty si tady dopřáváš jarní očistu?
- Ahoj? - Myslím, že je obzvláště rozrušená,
protože jsme ti zkoušeli volat přímo z místa dění.
Musel jsem se osprchovat.
- Co se děje? - Děje se to, že ti hloupí démoni říkali, že našli to, co hledali.
A byli velmi zaujatí ořezáním někoho, komu říkají princezna.
Jenom si domýšlím, že to nebude zrovna veselé.
No, v tom máš pravdu. Nejdřív ji musíme najít.
Ten démon říkal něco o spoustě ledu doručené někam. Nikdo neví kam.
- Led? - Jo.
- Příkaz k doručení. Máme adresu. Zamíříme tam. - To je to.
Vypadali…
Bylo jich tam pár. Možná potřebujeme plán.
Tady je plán. Vejdeme, já začnu kopat lidi do obličeje a uvidíme, kam nás to zavede.
Ty tu počkej. Potřebuju vědět, až se démoni objeví.
Dobře.
Wesley!
- Vítej, bratře. - Musím mluvit s Jhierou. Kde je?
Omlouvám se, žádná Jhiera tu není. Ale můžu pomoci tobě.
- Nejdřív si promluvme o vibracích tvého oblečení. - Má problém.
- Jdou si pro ni ti muži. - A z které dimenze jsi ty, bratře?
To nechtěj vědět.
Co tu děláš? Myslela jsem, že jsme si to vyjasnili…
- Přicházejí. - O tom vím. Odejdeme ráno.
To není dost brzy.
- O čem to mluvíš? - Jsou na cestě. Budou tu… - Teď. Bude to teď!
Pomozte dívkám, dostat se ven.
Ty běž zpátky dopředu. Zdrž je, jak dlouho to bude možné.
Pomůžu ti, ať chceš nebo ne.
Vy jste… dovolte mi, abych se představil.
Wesley!
Co třeba masáž červeným jílem? Máme ruce, které hřejí, bratře.
- Ten obleček ti vážně sluší, víš? - Wesley, ovládej se!
Nebudou schopné se držet zpátky celý den!
Jaký stisk. Velmi zdravý.
Překvapivě mě pod bundou formuje. Cítím to.
Jsi patetický! Co třeba...
- ...nechat si usmažit oční bulvy? - Já vím, ale…
Jenom jednu pusu na rozloučenou!
- Jhiera a uprchlice jsou naše. - Ne, nejsou.
Vraťte je, nebo ti lidé zemřou.
Pak zemřou.
Držte to.
Pořádně to držte.
Je čas jít domů.
Pokud nechceš svého pána vidět mrtvého, nech ji jít!
Běž. Běž!
- Nechci, abyste svou válku znova přenášeli sem. - Nemáme na výběr.
Pokud tento nepřítel přetrvá, celá naše společnost se zhroutí.
- A jestli přetrvá v mém rajonu, tak budete mít o nepřítele víc! - Nerozumíš našim způsobům, člověče.
Ne, nerozumím.
A nejsem člověk.
Být vámi vypadnu odsud hned příštím portálem. Chápeš?
Promiň.
- Měl jsem... - Drcení nebylo tak skvělé, co?
Neboj se. Jsem si jistý, že je to moje vina, určitě.
Prohnaní malí surovci, co? Umyju je, jestli chceš. Každou zvlášť.
Budou stejně dobré, jako byly.
- Ještě lepší. - Wesley, přestaň.
Vau, podlézání u tebe není jen životní styl. Je to umění.
Já nepodlézám. Prosím, nevyhazuj mě! Co se stalo včera bylo abnormální!
- Nestávám se rukojmím často. - To je dobré vědět. A nevyhodím tě.
- Ne? - Ne. Nebyla to tvoje vina.
- A víš co? Vedl sis velmi dobře. - No, dobře… já ti nemůžu…
- Jsem tvůj věrný služebník, Angele. - Jak jsem říkala, umění.
Podívejme, kdo je tady! Můžu ti něco donést?
Nůž na naše hrdla, abys mohla utéct?
Pojď dál.
Dívky jsou v bezpečí za městem.
To jsem rád. Ale skoro jsi nechala zabít Wesleyho a Cordelii.
- Neměla jsem na výběr. - Ano, měla. Pokud jsi slíbila...
...chránit nevinné, nemělo by záležet na tom, z které jsou dimenze.
Je lehké si to myslet, když jsou tví lidé volní.
Neříkám, že bys měla přestat bojovat.
Jen, že tu budu, kdybys překročila hranici.
Nepotřebuju zvláštní rady. Udělám, co považuju za správné.
A já udělám to samé.
Fajn, myslím, že si vzájemně rozumíme.
Musím jít.
Subtitles by Dawnie Correction made by Lena www.buffy-angel.org